I ett land av myter och tider av magi,-
-vilar ödet för ett stort rike, på axlarna av en ung man.
Hans namn är... Merlin.
Kung Rodor.
Prinsessan Mithian.
Du är lika vacker som de säger.
Och du, Odin, är en kallblodig mördare.
Varför gör du så här?
Välj dina allierade mer noggrant. Alla Camelots vänner, är mina fiender.
- Så ... Vi delar bytet som vi sagt. - Ta vad du vill.
- Vad är ditt intresse i det här, Morgana? - Jag söker det som rättmätigt är mitt.
Jag eftertraktar Camelots tron. Och för det behöver jag en armé.
- Min armé ... - Jag tror de visade sin duglighet i dag.
Och vad får jag i gengäld för den här tjänsten?
Arthur. Att göra vad du vill med.
S05E04. *Anothers Sorrow*. Översättning: ammi
Visa er!
Sir Leon. Det gläder mitt hjärta att se er.
- Prinsessan Mithian ... - Min dam ...
Snabbt. Hon måste till Gaius.
Merlin, hämta filtar och tänd en brasa. Vi måste hålla henne varm till varje pris.
- Kommer hon att bli bra? - Det är för tidigt att säga. Tack, Leon.
- Du har gjort allt du kan. - Självklart ...
- Jag ska be någon visa dig till ett rum. - Jag lämnar inte min härskarinna.
- Hon är i trygga händer, jag lovar. - Hon betyder allt för mig.
Om det var upp till mig ... Gaius?
Gör det bekvämt för dig. Merlin, ge mig en filt.
Ja?
- Hur mår hon? - Svag och utmattad. Men vid liv.
Bra. Jag ska tala med henne på en gång.
- Faktiskt inte. - Ursäkta mig?
- Hon får inte bli störd förrän i morgon. - Det här är viktigt.
Och så är även prinsessans hälsa.
Gav du mig en order?
- Kändes det bra att göra det? - Det var ... inte direkt obehagligt.
Arthur?
Att rida hela natten. Något måste ha hänt.
Vi vet mer i morgon. Helt säkert.
Din magi må vara stark, Morgana.
Men du kan inte hålla på för länge. Det mattar ut dig.
Koncentrera dig på att få dina vänner att tro på din historia.
De kom på natten.
Utan förvarning.
Vi var ... oförberedda.
Vi kunde inte undvika dem.
Det var för tre dagar sedan, sa ni?
Hans män ... de visade ingen nåd ...
De mejade ner oss, som majs.
Odin visar ingen empati, för det lidande han åsamkar.
- Och din far? - Han var svårt skadad, men vi kunde fly.
- Var är han nu? - Vi klarade oss nästan till gränsen,-
-men han orkade inte fortsätta längre.
Odins män kommer att leta efter oss.
Det är bara en tidsfråga innan de hittar honom.
Jag förstår.
Min far är en gammal man.
Han kan inte klara sig själv.
Jag har bara er att vända mig till, Arthur.
Ni är mitt enda hopp ...
Mithian, jag förstår hur ni måste känna.
Och jag kommer att göra allt i min makt för att hjälpa er.
Tack, min herre.
Rodor har tagit sin tillflykt hit,-
-till den gamla kung Lothars grav, ungefär tre mil från vår gräns.
- Kan Mithian leda oss dit? - Hon återhämtar sig väl.
Vår enda chans att få tillbaka Rodor, är att vi är snabba och osynliga.
Med en liten grupp riddare...
Kan vi vara över gränsen och tillbaka ganska fort.
- Sire, om jag får? - Ja, Gaius?
Odin har varit ute efter ert blod länge. Om han får reda på det här,-
-kan ni få en hel armé i ryggen.
Det är sant, men Odin vet inte var Rodor är. Det vet vi.
När han har insett vad som har hänt, är vi långt borta.
Vi slår läger i Gedrefskogen över natten. Vi rider i soluppgången.
Cume mec, hraefn wan...
Bebuge me. Nim bod min thissere nihte thinum drhytne.
Ursäkta. Men jag knackade.
Du behöver inte be om ursäkt.
Gaius skickade mig. Jag har en dryck till prinsessan.
Så omtänksamt. Tack, Merlin.
God natt, då.
Jag skulle inte försöka, om jag var du. Du skulle inte gilla konsekvenserna.
Tänker du på något, Merlin?
- Jag vet inte. Något är fel med Mithian. - Ska jag besöka henne?
Nej, inte på så sätt. Hon är inte sjuk ... Det är som att hon är rädd för något.
Jo, hon är orolig, Merlin. Hon är orolig för sin far. Det är bara väntat.
Det är mer än så. Jag kan se rädsla, i hennes ögon.
Det är inte den Mithian jag känner.
Den Mithian du kände, var här i lyckligare tider.
Det är inte bara Mithian. Det är Hilde. Det är något som inte stämmer mellan dem.
De har båda gått igenom en fruktansvärd prövning, Merlin.
De har flytt sina hem, knappt överlevt.
Det är inte förvånande om påfrestningen har tagit ut sin rätt.
Kanske ...
Kom, vi har jobb att göra. Vi måste packa upp våra varor.
Arthur, varför har du gått med på att hjälpa Mithian?
Eftersom Nemeth är våra allierade.
Ett litet misstag, och Camelot, kunde stå utan kung.
Det är en risk jag är beredd att ta.
För Nemeth, eller för dig själv?
Vad menar du med "för mig själv?"
Det var Odin som tog din fars liv.
Du kan inte förneka, att du bara väntar på en chans att hämnas.
Vad jag tycker om Odin, har ingenting med det här att göra.
- Verkligen? - Absolut inte.
Det handlar om att hjälpa våra vänner. Varken mer eller mindre.
Bra. Jag ville bara vara säker.
Du har rätt att fråga. Jag litar på din ärlighet, och älskar dig för den.
Din dotter har inte bara ett vackert ansikte, Rodor.
Arthur förbereder sig för att lämna Camelot.
Säg till männen att iordningställa ...
... en grav för en kung.
Ett passande slut på Arthurs resa, tycker du inte det?
Du leder en hedervärd man, till sin död, Odin.
Du är ingen kung, du är bara en vanlig brottsling.
Arthur, är brottslingen. Han bevisade det, när han mördade min son.
- Letar du efter någon? - Nej .. Jag var bara ...
Trodde du verkligen att du kunde gå till Arthur bakom min rygg?
Du har fel, jag bara ...
Om du sviker mig igen, begraver jag din far levande.
- Förstått? - Ja! Ja! Snälla, få det att sluta.
Är allt okej?
Upp med dig. Sakta.
Prinsessan kände sig lite svag, det är allt. Vi skulle bara ta lite luft.
- Nåja, jag hoppas att ni mår bättre nu? - Mycket bättre, tack.
Vi ska inte uppehålla er längre, min dam. God natt.
Sov gott.
Sire. Vänta.
- Vad är det? - Uppdraget ...
- Är för farligt, och jag ska inte gå? - Tänkte du på samma sak?
Nej, det är alltid så du säger.
Och ändå är jag här. Två ben, två armar, mina egna tänder.
Jag har en konstig känsla av att det är något som saknas.
- Något vi inte vet. - Men du kan inte säga vad exakt?
Nej.
Kanske borde vi skjuta på uppdraget, tills vi vet alla fakta?
Bra. Gå och tala om för prinsessan Mithian att vi har bestämt-
-att låta hennes far dö för att du har en konstig känsla.
Jag trodde inte det.
Hur fick du det?
Jag...
Jag var bunden av Odins män, innan jag flydde.
Ursäkta mig.
Jag visste inte det.
Det är ett mycket smärtsam minne. Jag är säker på att hon inte vill älta det.
Naturligtvis förstår jag.
Det är inte rimligt. Mithian berättade för Arthur att hon flydde.
Hon sa ingenting om att hon var fången.
- Hon var chockad, Merlin. - Det är en viktig detalj hon utelämnade.
Varför skulle hon ljuga?
För att hon inte ville att jag skulle få veta hur hon verkligen fick brännmärket.
Gaius, det är något fel.
Vi måste nå gränsen innan skymningen! Skynda på!
Arthur.
Är du säker på att det här är rätt sak att göra?
Ah, din konstiga känsla igen, eller hur?
- Nåt sånt. - Har du pratat med Guinevere?
Nej. Varför frågar du?
Hade hon några tvivel på att du ska rädda Rodor?
Odin, är en plåga i det här landet.
Jag kan inte bara låta honom mörda Mithians far, som han mördade min.
Jag vet vad han gjorde. Gud vet att jag förstår varför du hatar honom.
Men att riskera så mycket för en liten hämnd ...
Säg mig, Merlin, om du var jag, i mina skor, skulle du göra annorlunda?
Förmodligen inte.
Gaius!
- Bara andas in .. det hjälper ... - Jag klarar mig.
-Självklart. Jag vill bara vara säker. - Det är verkligen inte nödvändigt.
Hilde, om du är sjuk måste du låta Gaius, hjälpa dig.
Åh, om du insisterar ...
Nå, inga uppenbara problem vad jag kan hitta. Du har utmärkt hälsa, Hilde.
Tack, Gaius.
I bättre form än mig, i alla fall.
Merlin, det är fantastiskt. Hennes blod ...
Det strömmar med styrkan och kraften, som hos någon hälften så gammal.
Hur är det möjligt?
Jag är inte helt säker. Hon är bättre bevarad än någon i hennes ålder bör vara.
Ska du någonstans?
Jag behöver tvätta mig.
Behöver jag påminna dig om vilket öde som väntar din far, om du gör något dumt?
Jag behöver tvätta mig. Det är allt.
Var inte borta för länge.
Sire?
Har förridarna återvänt?
Ja, sir. De rapporterar om ett stort antal av Odins män som patrullerar-
-strax bortom gränsen. - De letar efter Rodor.
Sir, vi är för få. Om vi blir upptäckta, kan vi inte fly.
Är det inte klokt att stanna här, tills ...?
Kommer inte på frågan.. Tid, är en lyx vi inte har.
Men vi har ett gott skydd.
Med lite tur kommer patrullerna att passera oss snart nog ...
Vi hastar på, för Nemeth. Gör er redo för avfärd.
- Prinsessan? - God morgon, Merlin.
- Kan jag hjälpa er ... med något? - Jag hoppas det.
Jag. .. behöver påfyllning, tack.
Det behövs inte. Här. Du kan ta min.
Jag föredrar min egen. Om du inte har något emot det.
Inte alls.
Tack.
Gewseore, hine beclyppe!
Merlin!?
Här!
Han är här.
- Vad har hänt!? - Hilde, hittade honom.
Han var nere vid floden. Han måste ha fallit.
Gaius?
- Han har fått ett hårt slag i huvudet ... - Men han klarar sig väl?
Han blir bra, sire, men ingen vet när han återfår medvetandet.
Vi kan inte vänta på honom.
Inte om vi ska ha en chans att nå Rodor, före Odins män.
Gwaine, du stannar här med Merlin och Gaius ... Resten av oss rider mot Nemeth.
Jag varnade dig för konsekvenser, om du försökte något.
- Han borde ha kommit till sans nu. - Det är ovanligt, verkligen.
Bara ett slag mot huvudet, sa du?
Det finns inget som tyder på något mer.
På utsidan, åtminstone.
- Han är kall, bäst att du hämtar mer ved. - Jag är strax tillbaka.
Icthe thurhhaele thinu licsar.
Graven ligger strax öster om floden.
Vi korsar straxt gränsen till Nemeth. Det här är Odins mark nu.
Så var uppmärksamma.
Icthe thurhhaele thinu licsar.
Kom igen, Merlin.
Icthe thurhhaele thinu licsar.
Snälla, Merlin.
Det är allt jag har. Låt det vara tillräckligt.
Merlin!
Gaius!
Hilde ... Det är Morgana.
Morgana!?
- Hon använde en uråldrig trollformel. - Det förklarar varför hon är så trött.
Mithian försökte varna mig, men jag kunde inte nå Arthur, i tid.
- Morgana fick mig först ... - Och dödade dig nästan, Merlin.
Ja ...
Hon räknade inte med en trollkarl av din kaliber, eller hur?
Verkligen inte. Men snälla, Merlin. Tvinga mig inte att göra det igen.
Jag är inte säker på, att mitt hjärta klarar av det.
Merlin!
Vi måste till Arthur. Han går rakt in i en fälla!
Är du säker på vägen?
Ja, vi är nära nu. Om vi fortsätter österut, ligger graven strax framför oss.
- De färdas österut. Kanske en timme före. - Vi har inte mycket tid!
- Är det där? - Ja.
Vi bör hitta min far där inne ...
Låt oss gå då.
Hej... den här vägen.
Leon, Elyan, stanna och vakta med de andra. Percival, du kommer med mig.
Gravkammaren ligger precis vid slutet av tunneln....
Odins män.
Jag förstår inte. Var är din far?
Han är inte här.
Var är han?
Arthur... jag...
Vad har jag gjort dig!?
Arthur Pendragon. Äntligen.
Jag har väntat i många år på det här ögonblicket.
Du dödade min son.
Du tog det mest värdefulla ifrån mig ... Och nu ska skulden betalas.
Och inte en dag för tidigt.
Du är inte ensam om att ha väntat på det här ögonblicker, Odin.
Skenet kan bedra, käre bror!
Morgana...
Och nu ska du betala din skuld.
Min fars liv... Var det inte nog?
Nej.
Må så vara.
Men förstå det här, Odin.
Döda mig, och du får stå till svars inför hela Camelot.
Camelot, är ingenting utan sin kung.
Då känner du inte mina riddare.
De kommer att jaga dig, och de kommer att hitta dig.
Och de kommer inte att vila förrän det är gjort.
Jag ska ta hand om dina riddare, tids nog. Men nu har din tid kommit.
- Vi kom för sent. - Inte om vi jämnar ut antalet.
- Låter okej för mig. - Jag ska leta efter Arthur.
Lycka till.
Icthe bebode thaet thu abifiast nu!
Merlin!
Skynda på! Den här vägen!
Nu!
Den här vägen!
Se inte så förvånad ut. Jag ledde en armé under min tid.
Och du kommer att göra det igen.
Lämna mig.
Det kommer inte att ske. Du är anledningen till att vi är här ...
Rädda Mithian.
Följ åsen.
- Men du då? - Vi leder dem åt andra hållet.
Det här är mellan mig och Odin. Det behövs inga fler.
NEJ! Jag vill göra det här själv!
Arthur! Sluta!
Tänk på vad du gör.
Vad kommer det att uppnå?
Hur många gånger har du pratat om din dröm, att ena det här landet?
Kan drömmen förverkligas om du dödar den här mannen?
Han har rätt.
- Det här är ingen lösning. - Avsluta det.
- Avsluta det, och låt det vara gjort. - Och sedan då?
Ditt folk kommer att söka hämnd.
Ett krig utan slut.
- Det finns inget annat sätt. - Det finns ett annat sätt.
I utbyte mot ditt liv, måste du återinsätta Rodor, på Nemeths tron.
Även om jag gjorde det, löser det ingenting.
- Men vi då, Pendragon? - En vapenvila.
- Som tvingar våra riken till fred. - Aldrig!
Är det vad du vill? Dö här och nu, och veta att du dömer landet till krig?
Vi kan inte låta det sluta så här. Blodet kommer aldrig att tvättas bort.
- Du dödade min son. - Du dödade min far!
Vi har båda förlorat mycket till den andra. Låt oss inte förlora mer.
Jag erbjuder dig chansen att få ett slut på det här.
Ta den!
Låt det ske.
Vapenvila ... ... är det.
Era sår är smärtsamma, Sire, men ytliga. Ni kommer att läka i sinom tid.
Tack, Gaius.
Odin har dragit tillbaka sin armé från Nemeth, och dess marker.
Allt tack vare dig.
Nå, alla gjorde sin del.
Jag vet att jag gjorde min.
- Arthur... - Mithian...
Du behöver inte be om ursäkt. Du hade inget val.
Jag skulle ha gjort samma sak om det hade varit min far.
Camelot, är lyckligt lottade som har en sådan kung som du.
Det är jag som är lyckligt lottad.
Camelot, skulle inte vara någonting utan mod och lojalitet ... från sina vänner.
Du kunde ha dödat Odin. Med all rätt. Men du gjorde något långt viktigare.
Du gav folket i det här landet hopp om framtiden. Jag är stolt över dig.
Merlin bör få en del av äran.
- Det visar att han inte är helt dum. - Var det en komplimang?
Säg inget till honom, vad du än gör. Då får jag höra det i all evighet...
Allt slutade väl, trots allt. Teckna ett avtal med Odin, är en stor bedrift.
Och det tar Storbritannien ett steg närmare ...
Så länge Morgana lever och andas, gör det inte det.
Hennes makt växer, Gaius. Att ha haft en uråldrig trollformel gömd så länge.
- Det är skrämmande ... - Släpp det. Hon är ännu inte din jämlike.
Och om den dagen kommer?
Låt oss hoppas att den inte gör det.
Det här är gudarnas dom, mot dig.
Merlin!